Будућност:
Ледене поларне капе су се истопиле,
прекривајући Земљу водом.
Они који су преживели прилагодили су се...
новом свету.
Лоша срећа, Енглезу.
Али Трговци робљем производе епокси доброг квалитет ових дана.
Коштаће те шаку земље-- или можда те звецкалице на ветар.
- Шта радиш овде? - Само чекам.
Макни руку с једра.
Макни је!
Видео сам раније твој брод. Тебе нисам видео.
Добио сам га легално.
Пређашњи власник је био мртав за кормилом кад сам га нашао.
Имаш још један сат пре него што га поново заменим.
Само побољшавам своја средства.
- Па, дугујем ти онда. - Не, хвала.
Имам сву робу која ми треба. Управо долазим с атола.
Осам дана источно, ако те занима.
- Сретну се две луталице, нешто треба да се размени. - Знам правила.
Али ово ти дајем бесплатно.
Ништа није бесплатно у Воденом свету.
Ха-ха. Да.
Пушачи.
Таман довољно ветра да се извучем.
Заборави торбу.
Није вредно тога. Нећеш успети са спуштеним једрима.
Хеј!
Што да кажем?
- Џо, он иде по то. - Шта дођавола?
Нисам то никад пре видео.
Идемо! Крени! Вози! Вози!
Брже! Брже! Ууу!
Хајде! Узеће то! Узеће!
- Покупио је! - Узео! Узео!
О, не!
Улазак! Право напоље од капије.
Који језик? Енглески.
Застава је спуштена, луталицо. Имамо довољно трговаца.
Земља.
Отвори капију!
Кости за бобице.
Вене за лозу.
Ове тетиве за дрвеће. Ова крв за слану воду.
Престара је била.
Ова жена нас напушта, искоришћена и посвећена...
у присуству Њега који нас води.
- Шта је то?
Знаш ме?
Знам шта си.
Добро. Онда знаш ако тражиш невољу док си овде,
наћи ћеш више него што можеш да савладаш.
Имаш два сата.
Треба ми само један.
Он долази овамо.
- Ја. - Свако ће добити по један...
ако све буде овде кад се вратим.
- Чиста земља.
3,2 кг.
Како си успео да нађеш толико тога?
Други атол 30 хоризоната западно одавде.
Где су то узели?
- Нису рекли. - Слушали смо о том месту--
да су сви побијени.
- Зато нису рекли. - Пушачи?
Можда Пушачи, Можда Трговци робљем.
Па шта је решено? Тргујемо или не?
Конвертоваћемо то као, е, чисту воду.
Износи... 62 чита.
Тражим двоструко више.
- Само хоћу један гутљај воде! - Не, не док ми не кажеш.
Она има тетоважу на леђима. Видео сам је.
Кажу ако читаш ознаке на детету,
одвешће те скроз до Суве земље.
- Копно је мит. - Неки још верују.
Кажу да су чак и Пушачи бацили око на њу.
Па онда, боље да то задржимо за себе.
- Треба помоћ? - Да.
- Где је продавница? - Нашао си је.
Немаш много.
Ти си човек са земљом?
Живели.
- Још по једну. - Нека буде две.
Овако богат човек ће почастити сабрата луталицу, сигуран сам.
Једну.
Имаш занимљиве ципеле
- Хоћеш да се мењаш? - Не.
Штета.
Енола. Хеј, шта то радиш?
- Не, не смеш то. - Треба ми друго парче. Хоћу још да цртам.
Донећу ти. Само остани позади.
Са толиким читовима, можеш да наручиш купање.
- Јеси ли се икада купао у слаткој води? - Зашто ми то говориш?
Само пријатељски.
- Јели то парадајз? - Да.
Имаш оштро око.
Видео сам га на слици. Колико?
Пола твојих читова.
- Узећу и њих. - Узети што?
- Купио си све. - Узећу полице.
Па, шта си видео напољу за тих 15 месеци?
- Као на пример? - Крај све ове воде.
Питаш погрешну особу.
- Она коју су сахранили данас? - А-ха?
Она је нашла једини крај који постоји.
Имам предлог за тебе, Морнару.
- Не остајем. - Не тражим ти то. Треба нам само твоје семе.
Можемо да потражимо међу својима за оплођење,
али превише тих ствари постаје... непожељно.
Кад она буде трудна, иди својим путем...
са свим својим стварима које ти требају.
Немате ништа. Умирете.
Ниједан човек не може толико да буде напољу, а да одбије жену.
- Он нешто крије. - Можда је Пушачки шпијун.
Кад старешине кажу, онда можеш да одеш,
не пре.
Шкрге.
- Мутација! - Он је мутант!
Моја рука!
Баци мреже!
С којим правом...
Плаћаш ме да одржавам ред.
Ово није то.
- Убио је једног од наших. - Бранио се.
- Треба га уништити! - Убиј га. Хајде да га убијемо. - То може да буде,
али не овде и не овако.
Шта је то?
Проклетство.
Везано је. Не могу да скинем.
Отвори капију.
Је ли то мапа?
- Рекла би ми да знаш, зар не, Енола? - А-ха.
- Шта то црташ? - Не знам.
Хелен, погледај. Погледај последњу визију разметног детета.
- Колико брзо можемо да одемо? - Немам још идеју куда да идемо.
Нисам разјаснио тетоважу на њеним леђима.
Ја сам глуп. Одговор је управо овде.
То је превазилази мене.
Можда он зна.
Ох, да, видим. Са опнама су
Један, два, три, четири, пет, шест, седам, осам, девет, десет цифара. То је дивно.
Оне ми, такође, кажу, да имаш шкрге.
Изотропске шкрге. Да ли само постоје или су већ функционалне?
Зовем се Грегор. Дошао сам ти само у малу по-- по--
Ох, мој Боже.
Извини. Не смејем ти се.
Узбуђен сам. Твоје шкрге. Функционишу.
Icthyus sapiens. Можеш да дишеш у води.
Колико дубоко можеш да идеш? Види, ја сам овде само...
зато што желим да научим више о теби.
Не волиш људе баш много, зар не?
Не могу да те осуђујем. Али реци ми:
- Јесу ли сви твоје врсте тако зле нарави као ти?
- Немам Ја "врсту" - О, смрдљиве му рибе.
Био бих изненађен да нема других, а ако нема,
биће једног дана.
Свеједно, дошао сам овде јер морам нешто да питам.
Где-- где ти налазиш своју земљу?
Јели са Суве земље?
Знаш ли шта је ово?
Преци-- Учинили су нешто страшно, зар не?
Да изазову сву ову воду. Сто-- стотинама година раније.
Ако ти кажем, хоћеш ли да откључаш катанац?
Немам кључ.
- Овде доле је кука за вез. - Шта?
- Добра као било који кључ. - Кука за вез?
Не желим никог да повредим. Само ћу да одем.
- Одмах се враћам. - Грегоре!
Каквог посла имаш овде?
- Продужи! - Ја нисам храбар човек.
Ако знаш било шта о Сувој земљи, молим те реци ми. Молим те!
Не дозволи да то умре с тобом.
Не, не, не, не. Стој!
Грегор! Продужи!
После значајног разматрања приложених доказа,
наша је одлука да овај мутант...
заиста, представља опасност.
Зато се у интересу јавне безбедности,
он осуђује да буде рециклован...
на уобичајен начин.
Приступите.
Жао ми је.
Кости за бобице.
Вене за лозу.
Његове тетиве за дрвеће. Његова крв за слану воду.
Био је сувише чудан да би живео.
Овај мутант нас сад напушта,
рециклован и погребен,
у присуству Њега који нас води.
Пушачи! Тачно из правца сунца!
На своја места!
О, Боже мој! Ох, Боже мој!
- Убиј! - Тамо!
Безбедни смо иза ових зидова.
- Зар не?
- Пустите ме напоље!
Пустите ме напоље! Борићу се!
Дај ми кључ града сад.
Идемо! Идемо! Идемо!
Обори то! Обори то! Обори то!
Орибај то! Орибај то!
Дођавола! Још муниције!
Сруши врата!
- Боже мој!
Ха!
Заузећемо овај атол за тренутак.
Окрећи то! Окрећи!
Гледај!
Пази!
О, не!
Покренуо си то! Напуни их!
- Хелен, хајде брзо!
Хелен!
Није требало још да кренеш!
Паклена машина!
Грегоре. Грегоре, чекај!
Хелен, покушао сам. Десила се незгода. Не могу да га зауставим. Пожури!
Можеш ако покушаш. Трчи! Уз степенице. Трчи! Брзо!
- Чекај! Чекај! - Бацићу ти конопац. Трчи брзо!
- Баци сад конопац. Трчи, Енола. - Успори! Чекај!
- Баци конопац. Не! Не! - Чекај!
- Грегоре, не остављај нас! - О, не!
Жао ми је! Била је несрећа!
Хелен! Енола! Хелен, жао ми је!
Погоди га. Погоди га.
Ако те пустим одавде, узимаш нас са собом.
Наравно.
Енола, доле.
Овамо. Пређи овде. Доле.
Пожури! Хајде!
Среди капију.
Трчи!
Пожури!
Камиказе. Хајде!
То је направило рупу.
Нађите је! Нађите девојчицу!
Тамо!
Ухватите тог типа! Иди! Убиј га!
- Ау! - Енола!
- Преспора си! - Трчи на другу страну.
- Хајде!
- Ухвати! Држи се, држи.
Заглавио сам! Не могу да се пробијем!
- Пусти је!
Само је баци!
Окрени точак. Точак! Окрени га!
То! Хајде! Гурни!
- Јесам! - Пожури! Сад повуци!
Гурни то! Гурни јако! Гурни јако!
Ок, ок! Сад повуци ово! Повуци ово!
Повуци! Повуци то! Пожури!
- Енола, скачи.
- Погледај ме. Скочи! Сад! - Ок!
Па, извини молим те! Јесам ли рекао да неко може да оде пре краја борбе?
- Јесам ли? - Не! Не!
Па, учини нешто. Мрзим једра.
Хеј! Можеш ли да крманиш?
Могу да се ослоним?
Нек ми неко одговори. Зашто тај брод још увек пуца?
- Како се зове тај рођак? - Чак.
- Хеј, Чак! - Навлачи га право на нас.
Можда не одговара на Чак. Зовни га Чарлсе. Чарлсе!
Заустави га! Заустави га!
Чарлсе!
Адиос, рођаци.
Она је овде негде. Настави с тражењем.
Стани!
- Шта имаш? - Пар живих овамо. Не говоре много.
Ако запазите артеријску природу крви која долази из рупе на мојој глави,
схватићете да сви имамо лош дан.
Дакле овако је: морам да знам о тетовираној девојчици.
Први који ми то Каже, живеће.
- Видео сам девојчицу. Видео, Видео-- - Имала-- О-Она има велику тетоважу на себи.
Победио си. Хајде поново.
Видео сам девојчицу. Нисам сигуран,
али мислим да је на оном броду са три трупа.
- Брод који ме коштао хиљаду тона горива? - Да, мутантов брод.
- Мутантов? - Да. Има прорезе овде.
Као-- као рибље шкрге.
Он није стварно човек.
Грешка еволуције.
Ох, извини. Грешка, ух--
- Еволуције. - Знам!
- Не! Не, рекао си да ме нећеш убити! - Јесам ли то рекао?
- Сведоци, неко, јесам ли? - Да, да, да! Рекао си--
- Рекао си то. - О, можда јесам.
Можда јесам.
Идемо на 'Deez,
да натанкујемо тај летећи брод; пошаљи га у патролу.
Морамо да пазимо...
на ту рибљу наказу.
Био си тамо, зар не?
На Сувој земљи?
Знаш где је.
Да, знам где је.
И, е-- и идемо тамо?
Ти и ја идемо.
Дете ћемо да бацимо у море.
- Шта? - Брод ми је оштећен.
Пропушта воду.
Бићу срећан ако из тога извучем пола порције воде.
Знаш-- Кажем да нећу да пијем.
12 дана?
Не. Боље је да једно од вас умре сад...
него да обе умирете лагано.
Чекај. Чекај.
Пасле смо ти живот. Извукле смо те напоље.
Не, ти си ме извукла да би сама изашла. Квит смо.
Она уме да кува. Може да пеца.
- Могу и ја. - Онда узми моју огрлицу. Узми огрлицу.
- Имам боље у потпалубљу. - Не, гледај!
О.
После онога што си прошла тамо на атолу,
могу разумети зашто то желиш.
Али она је дете.
Има ли ту нешто друго?
Енола! Иди доле.
Енола.
Да. Сам си то рекао.
Био си вани доста времена.
Пре пар сати, био сам потенцијална земља за тебе.
- Ми нисмо такве. - Сви сте.
Знаш шта сам стварно мислио?
Зашто вас не бих обе бацио управо сад.
Немате ништа што ми треба.
Водиш нас до Суве земље.
Убијање је тешка добро извести.
- Веруј ми. Ја нисам она која започиње. - Обадве!
Колико дуго планираш да ме тиме држиш?
Колико год треба.
- Ок. - Не!
Пусти ме одавде!
Где си дођавола? Не дирај моје дете.
Дођи овамо!
Ок, сад се не мрдај, ок? Ето.
О. О, изгледа стварно добро, да.
Овде. Овде.
Све готово.
Сад, овде може бити неких малих проблема у дубинској перцепцији.
Па, боље било да не сјебе моје голферско умеће.
- Па? - Изгледа добро. Свиђа ми се. Да.
- Свиђа ми се више од твог стварног ока. - Много боље.
- Шта кажеш ти, Тоби? Истину. - Изгледа као говно.
Зато волим децу. Нема лукавства.
И изгледа као говно.
И осећа се као хладно говно!
Ђаконе? Шта--
Жао ми је. А-али има проблема у јами.
Можда би требало да дођеш.
- Кренимо.
У јаму. Не гњави се панорамским путем.
Вози!
Хеј, боље се вози.
Скидај се!
Дођи овамо. Склони се с пута.
У реду, у реду, у реду. Ок, ок.
Ви сте момци супер. Благосиљам све вас рођаке овде.
Наставите с добрим послом. Раст је прогрес. Раст је прогрес.
Неко! Хеј, тамо горе!
Макни то!
- Да. - Ваше Ђаконство.
Ћао. Добро јутро. Или лаку ноћ,
Шта год да важи.
- Шта је то? Ја сам заузет човек. - Мислим да треба да знаш.
Спали смо тачно...
на четири стопе, девет инча црне материје.
- Хвала, господине.
- Колико је то горива је то после рафинисања? - Можда три пуњења.
- Спалићемо то за два месеца. - Бог те!
Хоће ли молим вас неко да каже што се десило овом месту?
Прерасли смо га.
У реду, једина важна ствар је тетовирана девојчица.
Нећемо штедети гориво да је нађемо.
Нећемо да трошимо ни на шта друго. Обустави сва та тракторска тегљења...
и све те ствари до касније.
Имаш то?
Копно је базна жила.
На опрез.
Одлично.
- Здраво. - Покрет.
Енола! Енола, дођи овамо!
Хајде!
Енола, дођи овамо.
Хеј!
- Шта радиш? - Украшавам ти брод. Ружан је.
- Где си ово узела? - Тамо доле.
То је моје! Не дирај ништа моје.
- Нацртала сам то за тебе. - Не цртај ништа више. Разумеш?
Шта--
Ово је мој брод. И такав ми се свиђа.
Заузимаш место и успораваш ме.
Знаш, она је само мала девојчица.
- Не зна твоја правила. - Хоћеш да останеш?
Научи је.
Енола, шта сам ти рекла?
Ниси ти толико тврд. Знаш?
Колико људи си убио?
Десет? Двадесет?
- Много причаш. - Причам много зато што ти уопште не причаш.
Онда, колико?
- Укључивши и девојчице? - Не бојим те се.
Рекла сам Хелен да не би био тако ружан кад би одсекао косу.
У ствари, ти све време причаш.
- Кад си ту, то је као олуја. - Енола!
Хеј! Шта то радиш?
- Хелен! - Проклетниче! Она не зна да плива!
Упомоћ! Хелен!
Хелен, помози ми!
Хелен!
Хелен, помози ми!
Хелен! Хелен!
Држи се!
Погледај ме. Погледај. Погледај ме.
О, молим те, врати се. Молим те!
Молим! О, молим те!
Хеј!
Држи се. Ок, скоро...
овде.
Хвала. Кунем се,
ако је икад више додирнеш--
Ти курвин сине. Погледај ме.
Отићи ћеш у кревет те ноћи, и никад се нећеш пробудити.
- Завежи. - Шта?
- Пушачи? - Да.
Можемо ли да им умакнемо?
- Не с спуштеним једром.
- О чему размишљаш? - То је било лепо.
То су они.
Немој да погодиш дете.
Хеј!
Кукавицо!
Јебем ти!
Не!
Пресеци то!
Хајде! Хајде!
Све је добро. Ок.
О, Стварно ми је жао.
Жао ми је. Али не дајеш ми много избора.
Ох, знам.
Али побегао си. И-- Шта?
Шта то рад-- Не! Молим те, не! Не!
Никад више не дирај ништа на мом броду.
Рекла је да јој је жао!
То знаци да би требало нешто да одговориш!
- Јеси ли нешто рекла? - Мм-ммм.
Дете-- Је ли имао девојчицу са собом?
- А-ха. - Изгледа ми да ако сад кренемо,
пресеци ћемо га управо овде.
- Ако не промени курс. - Ах, то није вероватно.
Он је препреден, тај риба-демон.
Да, ако зна да је уочен,
он очекује да ми очекујемо да промени курс,
што је таман разлог да задржи садашњи.
Важно питање је, куда он иде?
И да ли зна колико има важан терет?
Кажем да он иде овамо, а ми ћемо га ухватити овде.
- Луталица? - Мм-хмм.
- Хоћемо ли да станемо?
- Погледај заставу! - Подигнута је.
Мислила сам да ви стајете једни ради других.
Па... можда има нешто хране!
Нема више много оних који поштују правила.
Па, буди брз. Какав ти је посао?
Трговина.
Имаш ли смоле?
Смола? Он мора да је ван памети. Полудео је. Немам смоле.
- На води си већ дуго, зар не?
Мора да се шалиш, човече. Смола! Нећеш набавити довољно.
Имаш ли хране?
Можеш ли да поновиш, молим те?
- Имаш ли хране? - Ах, да, храна.
да, то би било добро, а?
Нисам јео, па, рецимо, вечност.
Ко је од вас двоје кувар?
Зато што сам увек падао на келнерице.
Као што си рекао, немам много.
Слушај, а? Да видимо. Шта треба да урадим?
Можемо почети од тог малог воћњака тамо.
- У реду, нека га тамо.
- Можемо да причамо. - Сасвим довољно.
То је лепа шипка, зар не?
Свиђа ми се та шипка. Лепа је.
Имаш мали харем сад овде, је ли?
Шта тражиш за жене?
Ми нисмо на продају.
Нисте на продају? Нема ствари која није на продају.
"Не продаје се"! Није за продају, а?
- Јесу ли у пару или би продао појединачно? - Не.
Наш посао је готов ако немаш смоле за продају.
Рекао сам ти већ, немам.
Ја-ја-ја немам. Немам. Немам.
Нисам је видео на понуди месецима. Чекај. Чекај, чекај, чекај.
Имам нешто што може да ти промени мишљење.
Нешто што се не налази.
Узео сам га из Атоларског избегличког логора.
Животна уштеђевина целог клана.
Папир.
То је папир. Јеси ли икада видео папир? Погледај га.
Помириши га.
Чувао сам га за специјалну размену.
Немој то да радиш.
Знаш, можда ја причам овде с погрешном особом.
Чији је ово брод? Је ли твој брод или твој?
Не. Не, његов је брод. Али ми нисмо његове.
Пола сата.
Овде је нешто изван памети.
Имам две странице овде, човече! Могу да добијем пола туцета девојака за ово, знаш.
Пола сата.
- Тргујеш или не? - Немој.
Умукни.
Ок.
Четрдесет пет минута с оном малом онде.
Волим да причам, ако знаш на шта мислим.
Не!
Поштено. Дођи, дођи, дођи, дођи, дођи!
Не. На мом броду.
- Сасвим довољно. Поштено. Добро, добро, добро. Да. - Хелен.
- Седи доле. - Енола, учини шта ти каже.
Нисам већ дуго.
Мислим да ће бити више него дуго, уствари.
Имам само пола сата. Пола сата, пола сата, пола сата--
Супер, супер, супер--
Оох! Тако си лепа. Да! Јели ти то већ неко рекао?
Дај ми то. Шта то радиш? То је само игра.
Ох, ја, ум-- ја, ух-- Само смо се играли.
Размена се отказује.
Предомислио сам се.
Па, е-- па, не можеш тако.
Мислим, договор је договор, а?
Управо сам то урадио.
Хеј!
Моја је. Да. Не. Не, не Припада ми. Али-- Не.
- Хајде. - Узми, узми, узми. Иди, иди, иди. Добро, добро.
Али не иди предалеко. Ово неће трајати више од минута.
Мрзим овај брод. Мрзим га!
Ти скоте.
Ти.. прилично си шкрт за човека који има све, зар не?
Ох-х-х. Охх.
Ах, ти скоте!
Где ми је брод?
Помози ми до мог брода.
О! Мој брод.
Мој брод.
Шта-- Не!
Нећеш овим ухватити ништа. Бескорисно је.
Гледај, жао ми је. Био си праву у вези штапа.
Имао си право, али ми морамо да једемо.
Сад знам да ме чујеш!
Сад можемо да ловимо рибу за себе. Покажи нам што да радимо.
Мораш да знаш како. Чак и ти мораш да једеш!
Само седи овде.
- Шта-- - Не знам.
Јеси ли сад задовољна?
Не свиђа ти се моје певање, зар не?
Хелен каже да не волиш моје певање зато што не знаш да певаш.
- Јеси икада покушала да слушаш? - Шта?
Звук света.
- Не чујем ништа. - То је зато што си прегласна,
и муваш се около све време.
Покушај мирно да седиш.
Око?
Волела бих имам стопала као његова.
Онда бих можда умела да пливам.
Енола.
Извини.
Никад нисам срео неког ко не уме да плива.
Ја не умем.
Људи кажу да сам уврнута.
Можда су у праву.
Можда су у праву и за тебе.
Енола хоће да ти да ово.
И ово.
Више неће да узима.
Не личите много.
- Па, нисам јој мајка, ако то питаш. - Понашаш се као да јеси.
Какве су јој оно ознаке на леђима?
Ништа. Само украси.
- Како оно што црта? - Она црта оно што види.
Како огледало је.
Људи са Атола су мисли да је--
Наказа ?
А-ха. Да.
Ја само мислим да је посебна.
Ово јој не дајем. То је само--
Позајмица.
Да. Не дајем јој то.
Је ли Копно лепо?
Видећеш.
- Енола ?
Енола, шта то радиш?
- Убиће је она чудовишта! - Не, сада спавају.
Руке мени око врата.
Нека вода каже твојим удовима како да се крећу.
Идемо доле. Задржи дах.
- Шта је то? - Шта је то?
Станица за размену.
Рекао си да ћемо данас стићи до Копна.
Данас. Сутра. Каква је разлика?
Треба ми смола.
- Шта је то? - То је португрчки. Њихов језик.
Бар сам тако мислио.
А.
Тако девојчице. Да.
Здраво, душо. Дођи сад овамо.
- Шта се дешава? - Пушачи.
Шта, дођавола?
Опазио нас. Узбуна!
Узбуна! Узбуна! Узбуна! Узбуна!
Јупиии !
Енола!
Десна страна! Сад!
Седи у столицу!
Пази. Пролази мрежу.
Хајде на кормило.
- Дохвати централну кобилицу! - Централну кобилицу?
Какву централну кобилицу? Не знам шта да радим!
Прекасно је. Овамо!
Не
Дај ми ту пушку. Ако нешто хоћеш људски,
мораш то сам.
У реду.
- Ранио сам га. - Кажем да утоваримо...
све гориво у један брод и прегазимо наказу.
Не можеш га са десет чамаца, а ти би с једним?
Па, надам се да се зезаш.
Доведи трагаче.
Рањен је.
Није то што мислиш. Нису њу јурили.
- Видео сам шта сам видео. - Шта ?
Доста лагања.
- Шта су знаци на њеним леђима?
Народ каже да је то пут за Копно.
Копно је мит !
Не ! Сам си рекао да знаш где је.
Јеси.
Луда си што верујеш у нешто што никад ниси видела.
Видела сам. Дотакла је! Земљу богатију и црњу од твоје.
Била је у корпи у којој смо нашли Енолу!
- Не постоји! - Па, како можеш бити тако сигуран?
Зато што сам пловио даље него што су многи сањали никад га нисам видео.
Али ствари на твом броду!
''Ствари на твом броду'', па шта?
Има ствари на твом броду које нико није видео!
Шта су ове шкољке?
И рефлектујуће стакло?
И м-музичка кутија? То--
Па ако није с Копна, одакле је? О-дакле?
Хоћеш да видиш копно?
Стварно хоћеш?
Одвешћу те до копна.
Улази.
- А шта са Енолом? - Ваздуха има само за једну.
- Уђи у воду. - Биће у реду.
Не пипај ништа.
Ок?
Нисам знала.
Све ово време...
Нисам знала.
Нико не зна.
Можеш ли да нас изведеш одавде?
Рекао бих да има две шансе.
- Хеј! - Никада и никако.
Требало је да ме частиш то пиће. Хајде!
Овуда. Хајде!
Прво упознавање.
Ја сам Ђакон.
Ако се не сећате лица, то је можда зато што нисам увек био овакав.
Добро, хм, сумњам да је она врло близу.
Можемо да растуримо брод на парчад, али бих радије да ми се каже где је
А ко први то уради, преживеће.
Кандидати су-- Па, уствари, нема кандидата.
О, боже драги, овај део волим.
Бирајте. Један, два. Жив или мртав.
Знаш, ја бих лично
радије упуцао ђаволово семе.
А ? Али, знаш шта?
Не верујем ни да ћеш ти да ми кажеш, зар не?
А? Штета.
Хајде, а? Шта кажеш?
Она није од твоје сорте.
Ти и немаш сорту.
Ако кажеш, свеједно ће убити обоје.
Да не журимо.
Ако ми не кажеш,
кунем се Посејдоном спалићу ти брод.
Подсети ме. Шта се дешава ако нико не проговори?
- Никад се није десило. - Никад се није десило.
У реду!
Ако нећете да кажете где је, обоје! Побијте их сад!
- Не! - Не!
Што је лаковерна! Доведи је овамо.
- Узми, па ћеш примити! - Не ! Пусти је!
Тако се завршава дневна проповед!
Само треба да растабиримо ову мапу. Окрени је наглавачке.
-Је л' ти ово нешто значи? -Не.
Распетљаћемо тамо на 'Deez-у. Назад на 'Deez, момци.
Пажљиво с њом. Пажљиво с њом!
- А шта с њима? - Среди обоје.
Спали брод.
Морамо доле!
Не, не могу да дишем као ти!
Ја ћу за обоје.
Уууу!
Хелен!
Хелен, упомоћ ! Хелен! Хелен!
Мој брод.
Енола.
Шта је ово? Скидај те ланце с ње.
Шта смо ми овде, варвари?
За име Бога. Сврха оживела.
Хајде. Напоље одавде, ти велика, гадна животињо!
Па, тра-ла-ла-ла-ла.
Хоћеш код мене у крило?
Не? Аха.
Хоћеш цигарету?
Ништа као цигарета кад ти недостаје мама.
Никад премлади за почетак.
Не. Имам ја нешто што ће ти се допасти.
Волиш да црташ, зар не? А?
А ? Ево, за тебе...
ако ми помогнеш око једног проблема, ок?
Дакле, ках--Дакле та тетоважа на твојим леђима--Ках.
Кажу ми да је то у ствари мапа?
То је пут за Копно.
Сад смо некуд кренули.
Можеш да ме научиш да је прочитам?
Проблем.
Јеси ли чула неког од пријатеља да прича о томе?
Знаш, као твоја мама или Омиљена риба? Је л' он нешто рекао?
Не треба да се спрдаш с њим. Не би му се допало.
Дете, заболе ме шта би се њему допало. Истерао ми је око.
А ако га икад видим, отворићу му главу и појести мозак!
Мислиш да би му се то допало?
Не можеш да га убијеш. Он је опакији и од тебе.
Али није овде.
А, ни не долази.
И нико те неће спасити.
Доћи ће он по мене. Хоће.
Онда ми боље кажи оно што питам, или ће затећи рестлове од тебе...
У тегли.
Помрећемо овде, зар не?
Зар не?
После атола,
кад сам ти се понудила,
што ме ниси узео?
Зато што ме ниси стварно хтела.
Не искрено.
Јесам ли дуго спавала?
Сањала сам.
Чудно.
Увек сам мислила да Копно плови.
Да се креће низ ветар. Зато га је тешко наћи.
Што си толико веровала у то?
Зато што нисмо створени за море.
Имамо руке... и ноге.
Треба да ходамо.
Фали ми њен звук.
А теби?
Хелен!
Хе-- Не, не, не. Хелен, горе. Изнад тебе!
- Грегоре!
Паметно што сте спалили чамац.
Без дима вас никад не бих нашао.
Ко је то с тобом?
Ichthyus Sapiens-е, јеси ли то ти?
Бацићу вам конопац. Ухватите га. Помоћи ћу вам да се попнете.
Хелен. Где је Енола?
Ухватили је Пушачи. И мене би да није било њега.
Пријатељу, хвала ти. Врло хумано од тебе.
Покупи брзо ствари. Брзо. Хајде.
Видиш? Право доле.
Има неколицина преживелих. Почећемо поново.
Не можеш да тражиш да идемо по њу!
Због Еноле смо у свим овим невољама.
Немају разлога да је убију. И њима треба да нађу Копно.
- Наравно. - Ако је Морнар спреман да пође, зашто не и ми?
Ако хоће, нека га!
Нећемо те овде! Ни тебе ни девојку!
Хелен. Папири које ти је донео Морнар--
На истом су језику као и тетоважа. То су бројеви.
- Грегоре, луд си к'о и она! - Не можемо да останемо овде!
Трошимо драгоцено време. Доћи ће још Пушача. Требало би да смо у покрету!
Пријатељи, схватате ли да нам дете треба да бисмо нашли копно?
- Ја не идем. - Нико неће.
Видели смо им дим на хоризонту!
- Знаш већ шта је то? - Бројеви? Да, мислим да знам.
Изгледа да је то стари систем географских координата: ширина, дужина.
Али нема смисла. Како да су бројеви унатрашке.
- Наглавачке је. - Свет?
Полови су се обрнули?
Обележавао сам градове испод.
Свет није створен у потопу. Он га је прекрио.
- То је светогрђе! - Не, то је истина.
Видео сам то својим очима. Има земље. Тачно нам је испод кобилице.
- Ништа више није суво. - Нешто јесте.
Енола је била тамо. Сада то знам. Видео сам шта је цртала.
Дакле, зато идемо по Енолу-- да нађемо Копно.
Баш ме брига за Копно.
То је смешно. Идеш на Пушаче?
Не зна ни одакле су дошли.
- Кажем, нека га. - И тако нам је боље без њих!
Ако је жива, Довешћу ти је.
Заборави мутанта, Хелен. Ако је доведе, побиће нас!
Не могу тако. Морамо му помоћи. Не ногу да тражим да то уради сам.
О, не брини душо, нећеш морати.
Јеси ли растабирио мапу?
Било би лакше да је равна-- велика и равна.
- Мора да буде равна. - Шта имаш на уму?
Па, скинемо јој с леђа. Растегнемо је на рам.
- Тако може да се гледа. - Одведите је доле док не позовем.
Свети Џо, близу смо.
Након векова срама.
- Постају нервозни. - Мислиш да не знам.
Најави ме, рођаче.
- Хеј. Ево га.
Ђакон!
Устаните, браћо и сестре.
Скрените поглед и отворите срца...
Свом скромном добротвору,
Свом духовном пастиру и доживотном диктатору,
Ђакону 'Deez-а.
- Пази! - Моје је! Моје је!
- Ђаконе! - Јухууу!
Децо. Децо добротвора.
Грађани божије лађе. Молим вас, саслушајте ме.
- Има сам визију. - Ма да, доста нам је твојих визија!
Шта је са земљом коју си нам обећао?
Да! Да!
О, ви мале вере.
Имао сам тако велику визију...
да сам заплакао кад ми је дошла.
- И у том сјајновитом чуду, - Јел ово Коскина машина?
- Је л' то крв на седишту? - Видео сам--
И знате ли шта сам то видео.
Видео сам... земљу.
- Коњу, јеси ти?
Слушај, само је полако увези, ок? Немам цео дан.
- Коњу!
Само је полако увези.
Рекох полако!
Не треба то да радиш. Упашћеш у невољу.
Ха. Тачно.
Не бојиш се. Долази ти омиљена наказа да те спаси.
Није он наказа и може да те среди кад хоће.
Побио је десетине људи и уопште нема милости.
Убија чак и девојчице.
Као и сви ми?
Срање.
То је Коњ.
- Нађите га. Нађите га! - Хајде!
- Да ! Да! Да!
- Хајде. - Попуштају ти живци, а?
Не попуштају.
Ако има река, направићемо брану.
Ако има дрво, набићемо га.
Зато што је овде реч о напретку.
Да, да. Говорим о развоју.
- Да ! - Јер ћемо уживати...
у дивном аромама Копна.
- Сав си црвен.
- Хелен каже да ко год има тако црвено лице,
Превише се сунчао или превише попио.
- У реду, доста је било. Има да ти испечем лице. - Скоро је време.
- Шта се дешава? - Причали смо о нашем пријатељу.
- Како му је име? - Нема он име.
Да га не би смрт нашла.
Ња-ња.
Нема кући ни породицу да о њој брине.
Не плаши се ничега, А најмање људи.
Брз је и снажан као велики ветар.
Може да чује на 100 миља и види на 100 миља под водом.
- Може да се сакрије у сенци подневног сунца.
Може да ти буде иза леђа, а да то не знаш док не умреш!
О'лади више.
Доћи ће он по мене. Хоће.
Ми смо народ-- - Јел?
- Надам се да хоће. - Божија творевина.
Запамти шта си рекао.
Видите нас.
- Видите нас данас. - Да !
Копно није само наше одредиште,
Већ наша судбина!
Нађи га. Нађи га!
Како да нађем...
то славно место?
А он ми рече:
''Одвешће те дете.''
Дете.
- И гледајте! - Време је.
Инструмент нашег спаса!
Наш водич у дивљини.
Наш светионик у тами.
Окрени је, Норде.
Показала ми је путању!
А пре него што стигне најсветији тренутак,
Жртвујмо једну Светом Џоу.
И покренимо ово буре гована.
Да.
Вуци!
- Вуци! - Вуци!
- Вуци. - Вуци!
О.
- У ком правцу весламо? - Немам појма.
Не брини.
Веслаће месец дана пре него што схвате да фолирам.
Али, а, з-з--
О, ти би детаље. Па, нећу да кажем овим дивљацима...
да још нисмо разјаснили мапу.
Обећао сам им резултате, и има да их остварим, макар јој их исекао с леђа.
Ко је то? Ко је то?
Можда један од резервних веслача?
Што ти не веслаш?
- То је он. - То је он.
Момци, у великом сте проблему.
Ма, да не верујеш. То је господин Рибић.
Знаш, он ти к'о говно што неће да оде.
Хоћу девојчицу.
Знаш, мислио сам да си глуп, пријатељу.
- Али сам те потценио.
Ти си тотални ретард.
Хоћу девојчицу. То је све.
Ма, откуд ти идеја да ћеш је добити?
Знаш шта је ово?
Ја испустим, ви изгорите.
- Сви изгоримо. - Чекај, чекај, чекај, чекај.
Ках. Само без журбе.
Мислим, зар је она вредна овог?
Никад не затвара уста Никад не умукне.
- Приметио сам. - Па шта је онда?
А? Мапа.
Она ми је пријатељ.
Мили Бого. Склизну ми сузица низ лице.
Мислим, умрећеш за пријатеља.
Ако се деси.
- Блефира. Убићу га. - Не блефира. Никад не блефира.
Умукни!
Н-н-не мислим да ћеш да бациш ту бакљу, пријатељу.
- А што да не? - Зато што ниси луд.
Не!
О, хвала Богу.
Пази!
Држ' га!
Идемо, дођавола!
- Не стој само тако! Убиј нешто!
Је л' то твоја велика визија?
О, да ! Увек сам желео да возим овог монструма.
Ено га! Ено га!
То је он! Тамо!
Не ! Пуштај!
Пуштај!
- Пуштај ме! Пуштај! - Пилоту!
- Пуштај ме!
- Пуштај!
Пууууштај!
Требало је да останеш под водом.
О!
Знаш да возиш авион? Срећа твоја што ја знам.
Оу ! Прекидај! Лепо се понашај!
- О!
Иде доле.
- Види се како тоне. - Грегоре, доведи нас изнад.
- Пожури, Грегоре! - Не брини.
Жури.
Енола ! Овамо горе!
Ухвати се!
Јесу се попели?
- Шта је то? - Не знам!
Не!
Шуга ! Сад ћу да ти ишчупам плућа.
Вуци! Скоро.
- Не!
- Не! Енола!
Свети Џо. Ево отвора.
- Хелен! - Не! Енола! - Хелен!
Хеј! Хеј!
О. О, не! Брзо! Шта ћемо?
Ајаа! Ајаа!
Завежи то.
- Пожури ! - Вежи то!
- Ухвати је! - А!
Извуци их сада.
- Наравно! Север или југ. - Шта ?
- Југ је северно. - Пливала сам.
- Видео сам. - Моји пријатељи.
Пријатељи, погледајте.
Ако се оријентишем по сунцу и обрнем координате на Енолиним леђима,
Онда је Копно тамо!
- Слатка је!
Све ово! Слатка је!
Не!
Хууу! Хууу!
Нашао сам нешто!
Можда да их сахранимо под земљу.
Мислим да су они тако радили.
Мора да су знали да умиру.
Код куће сам.
- Где је Морнар ? - Био је напољу.
Чекај. Чекај! Да ти покажем ово.
Први пут у животу си без речи?
Енола, морам сад да идем.
Али вратио си се по мене.
Свиђаш ми се.
Зашто идеш?
- Не припадам овде. Припадам тамо. - Припадаш овде.
Чудно је овде. Не креће се исправно.
Хелен каже да је то земаљска болест.
Сви је осећамо. Брзо ће престати.
Више је од тога.
Превод и адаптација: др Владимир Тадић